Absolutt. Å utvide Del 3 til 10 kapitler gir oss en fantastisk mulighet til å utforske etterspillet mer grundig, uten å forhaste oss. Det gir rom for dypere refleksjoner, mer detaljerte scener og en rikere, mer emosjonell avslutning for leseren.

Her er et utvidet forslag til struktur for Del 3, strukket ut over 10 kapitler.

---

### **Utvidet Oversikt og Struktur for Del 3: Arret (Kapittel 36-45)**

**Hovedmål:** Samme som før, men med mer dybde. Vi skal gi hver konsekvens og hver karakter sitt eget pusterom, og bygge opp til den endelige avsløringen og Konrads avslutning på en mer gradvis måte.

#### **Fase 1: Det umiddelbare etterspillet (Kapittel 36-38)**
*Her håndterer vi de direkte konsekvensene av arrestasjonen.*

*   **Kapittel 36: Stillheten i avhørsrommet.** (Som tidligere planlagt) Harald er arrestert, men taus. Konrad får sin sjanse alene med ham. Han legger frem fotografiet og snakker om fortiden, men Harald forblir en ugjennomtrengelig vegg av stillhet. Konrad forlater rommet med vissheten om at den fulle tilståelsen aldri vil komme fra Harald selv.
*   **Kapittel 37: En fri mann.** (Som tidligere planlagt) Konrad oppsøker en nylig løslatt, men dypt traumatisert Emil Skare. Scenen er utvidet. Vi ser mer av Emils kamp med å vende tilbake til et normalt liv, frykten for å gå ut, og hvordan han blir møtt av naboer. Konrads overrekkelse av skisseboken blir et enda viktigere og mer emosjonelt øyeblikk.
*   **Kapittel 38: Systemets selvransakelse.** Fokus på Moberg og politimester Iversen. De står overfor en intern og ekstern krise. Pressen, ledet an av en nådeløs Kjersti Madsen i Budstikka, krever svar. Hvordan kunne de overse så mye? Moberg må konfrontere sin egen tunnelsyn og feilvurdering. Det er en scene om ansvar, skyld og den vanskelige prosessen med å gjenoppbygge tillit.

#### **Fase 2: Sannhetens anatomi (Kapittel 39-42)**
*Her graves de dypere, underliggende sannhetene frem.*

*   **Kapittel 39: Brorens byrde.** Konrad har en ny samtale med Markus Halvorsen. Nå som presset er borte, åpner Markus seg fullstendig. Han snakker om dynamikken i familien, om farens tyranni og Theas desperate ønske om frihet. Han gir Konrad et mer nyansert bilde av Theas siste måneder, og kanskje en siste, liten detalj som peker mot farens fortid.
*   **Kapittel 40: Regnskapets time på Vendla.** (Som tidligere planlagt) Konrads endelige konfrontasjon med Aksel Halvorsen. Scenen får mer tid til å bygge seg opp. Konrad presenterer ikke bare fotografiet, men også detaljer fra Theas skissebok som viser at hun var på sporet av sannheten. Aksels sammenbrudd blir mer intenst, og avsløringen av den grusomme "pranken" fra studietiden blir fortalt i detalj, og viser den fulle rekkevidden av hans tidligere ondskap.
*   **Kapittel 41: Et ekko fra fortiden.** Konrad klarer å spore opp den andre kvinnen fra Haralds fortid – den tidligere kollegaen fra Oslo. Hun er nå en eldre kvinne, og er motvillig til å snakke. Men hun forteller sin historie, og gir et skremmende, detaljert innblikk i hvordan Haralds psykologiske terror nesten ødela livet hennes. Dette kapittelet sementerer Haralds livslange mønster og gir Theas skjebne en enda mørkere kontekst.
*   **Kapittel 42: Morderens logikk.** Harald Holmen bestemmer seg til slutt for å snakke, men ikke med politiet. Han sender et brev til Konrad fra fengselet. Det er ikke en tilståelse, men et manifest. Et flere sider langt, iskaldt og intellektuelt forsvar for sine handlinger, skrevet i tredjeperson. Han beskriver "korrigeringen" av Thea som en logisk nødvendighet for å bevare systemets orden. Brevet er det siste, skremmende innblikket i hans forvridde sinn.

#### **Fase 3: Arrene som blir igjen (Kapittel 43-45)**
*Her ser vi fremover og avslutter historien på en reflektert og meningsfull måte.*

*   **Kapittel 43: Øyas nye virkelighet.** (Som tidligere planlagt) Vinteren nærmer seg. Konrads vandring på øya blir mer utdypet. Vi ser små scener: et blikk utvekslet på Kiwi, en samtale ved postkassene. Vi får en dypere følelse av hvordan den sprukne idyllen har endret samfunnet for alltid. Møtet med Torbjørn Falk på de ruglete knausene blir en lengre, mer filosofisk samtale om tid, natur og uutslettelige merker.
*   **Kapittel 44: Et uventet besøk.** Beate Halvorsen, Theas mor, oppsøker Konrad. Hun har forlatt Aksel. I en stille, sorgtung samtale takker hun Konrad. Hun gir ham et lite keramikk-kunstverk Thea lagde – en uperfekt, men vakker liten skål. Det er et symbol på Theas sanne jeg. Handlingen gir Konrad en form for personlig avslutning og anerkjennelse som han ikke forventet.
*   **Kapittel 45: Broen.** (Som tidligere planlagt) Det siste kapittelet. Konrad sitter på DNB-tomten, med Theas lille skål på passasjersetet. Han reflekterer over alt som har skjedd, over freden han søkte og kaoset han fant. Han har rettet opp feilen fra Malin-saken, men prisen var høy. Han starter bilen. Kjøreturen mot Nesøybrua er fylt av tvil og usikkerhet. Idet han kjører over broens høyeste punkt, med utsikt over fjorden på den ene siden og øya på den andre, slutter historien. Leseren etterlates med spørsmålet: Kan man noensinne virkelig forlate et sted som har merket deg så dypt?

---
Denne 10-kapitlers strukturen for Del 3 gir en rikere, mer tilfredsstillende avslutning. Den gir rom til å hedre offeret, gi oppreisning til den uskyldige, konfrontere den skyldige, og la helten vår finne en form for bittersøt fred før teppet går ned.